Kiitos, että liityitte seuraani ruokakomerossa.
- Sanoit, että on pakko... - Hys.
- Olisinpa laittanut puseron. - Minulla on ilmoitus.
Tästä laatikollisesta naudanlihaa tulee... Gene, rummutusta.
Riittää, Gene.
Tästä laatikollisesta naudanlihaa tulee sadastuhannes purilaisemme.
- Saanko koskettaa sitä? - Saanko minäkin?
Haluan tuntea sen varpaideni välissä.
Haluan räjäyttää sen dynamiitilla!
Mikä teitä vaivaa? Vain minä kosken tähän lihaan.
Minullakin on ilmoitus. Rintsikkani hiertävät.
- Tuo ei ole oikea ilmoitus. - Nyt minä!
Rakastan house-musiikkia. Noin! Sanoin sen!
- Minä saan aseenkantoluvan. - Onneksi olkoon.
- Siinä on kolmen päivän odotusaika. - Varastatte kunnian!
Löysin banderollin! Se on vanhasta tulostimesta.
Pitää vain repiä sivut irti.
Sadantuhannen piti tulla täyteen ajat sitten. Olimme kovin väärässä.
- Saanko... - Et. Lopeta!
- Siinä se on. - Kimppuun!
- Oletko sinä numero 100000? - En.
- Oletko vihainen minulle? - En.
- Voi purilainen. Olet suloinen. - Niin sinäkin.
Linda! Reportterit ovat täällä! Kuulivatkohan he purilaisesta?
- Mitä? - Hei. Miten voin olla avuksi?
- Oletko sinä Bob? - Olen kyllä.
Olen Randy Watkins. Teen dokumentteja.
Teemme dokumenttia lihatuotannosta.
Teille tulee 100000 purilaista täyteen. Haluaisin kätellä sinua.
- Hyvä on. - Käsissänne on nimittäin verta.
- Onko tuo ketsuppia? - Se on 100000 lehmän verta!
- Ruiskautit ketsuppia. - Saat kohdata uhrisi.
- Näe nautasi. - Mitä hittoa?
Sen nimi on Muulissa.
Se "käsitellään" viiden päivän päästä ellet säästä sen henkeä.
- Miksi? - Aivan! Päätät sen kohtalosta!
Lehmälaskenta alkaa.
Mitähän omatuntosi sanoo, kun katsot purilaistasi silmiin?
Tämä on naurettavaa. Purilaisten paisto ei ole laitonta.
- Käsissämme ei ole verta! - Mitä täällä huudetaan?
Isä on laittanut hampurilaisiin murhattuja lehmiä.
Teit meistä osallisia! Meitä oksettaa.
- Älkää nyt, lapset. - Katsokaa, lehmä.
Hei, kultakutri. Hups, sinuun jäi lihaa.
Kuollutta lehmää elävällä lehmällä. Ällöttävää.
- Voi luoja. - Nyt ei ole hyvä hetki, Linda.
Randy, lopeta kuvaaminen. Emme tule lehmädokumenttiisi.
Paljastan vääryyden eläimiä kohtaan hinnalla millä hyvänsä.
- Onko peruukki liimattu kiinni? - Se ei pysy muuten päässä.
- Onpa suloinen. - Olen nähnyt parempiakin.
En tiedä, mistä aloittaisin. Lehmä ei ole edes naaras.
- Se on sonni. - Miten sitten selität utareen?
- Mikä utare! - Pois sieltä, Tina.
- Se ei ole utare. - Eikö?
Älä kuuntele häntä, Randy. Lypsä lehmä. Lypsä se kunnolla.
- Lypsimme sen jo. - Siitä ei tule maitoa.
- Jotakin meni ämpäriin. - Tuohon virtsaämpäriinkö?
- Kyllä minä virtsan tunnen. - Gene, laske se maahan.
Se haisee virtsalta siksi, että Muulissa on sairas.
- Ei se ole sairas. - Sairas sinun takiasi!
Soitan eläinvalvojalle, ja sitten saatte häipyä.
Teillä siis on lupa puodin edustan vuokraan?
- Ja lehmä on rokotettu? - Kyllä.
Hienoa. Työni on valmista. Nähdään taas.
- Hei, eläinmies. - Mitä?
- Haluatko elokuvaan? - Elokuvaan? Kyllä!
- Sinusta tulee tähti! - Anteeksi?
Ei kadulla voi olla lehmää. Se on vaarallista.
Tässä lehmässä vaarallista on vain sen söpöys. Ammuu.
- Kosketa sitä. - Mitä?
- Tiedän, että se auttaa. - Kosketa lehmää.
- Lähden täältä.
- Juokse pois, kovanaama! - Mene lihakylpyyn!
Tai mitä teikäläiset sitten tekevätkään!
"M niin kuin Muu-rha". Haastattelu 1, 1. otos.
Ma ma ma, mi mi mi. Täydellistä.
- Pitääkö lehmistä tehdä ruokaa? - En välitä, mutta isä tekee niin.
Niin hän tuntee elävänsä. Isä on oikein paha mies.
Tuleeko elokuvaan musiikkia? Jotain sydäntä riipaisevaa.
- En ole ajatellut sitä. - Kuuntele tätä.
- Ajattele asiaa. - Louise, miltä tuo näyttää sinusta?
Lehmänläjältä. Olet tarkkaavainen, Tina.
Ei, se näyttää hymynaamalta.
Lehmä tekstaa takapuolellaan. Mielenkiintoista.
Ehkä lehmä yrittää kommunikoida ulosteen kautta.
Niin kuin mummi.
Äiti. Kuvitellaan, että on nerokas suunnitelma-
- mutta se vaatii kirjoitusta käyttäen lehmänlantaa.
- Miten hoitaisit asian? - Onko tuo aivopähkinä?
Itse käyttäisin kuorrutepussia.
- Onko meillä sellaista? - Ruokakomerossa. Olinko oikeassa?
Se nähdään, äiti.
Noin. Asia selvä!
- Hei hei, lapset. - Murhaaja!
Hei, Randy.
- Silmänisku. Onko se minulle? - Pakko olla.
- Vastaanko viestiin? - Täältä tullaan.
- Onpa söpö. Tässä tulee nälkä. - Haluan purilaisen.
- Mikä teitä vaivaa? - Niin, mikä teitä vaivaa?
Puhutaan musiikkibudjetistasi. Onko se miljoona dollaria?
- Tänne sopii vain yksi megafoni. - Sinä tarvitset tämän!
Ajattele asiaa!
Tupa on täysi. Kiitos, dokumentti.
- Minut esitetään lehmäntappajana. - Murhaaja!
Älä nyt. Huonoa julkisuutta ei olekaan.
- Voimme tehdä isot voitot. - Niin kuin seksinauha.
- Loistavaa ilmaista mainontaa. - Tiedän. Se on lähes surullista.
- Lehmän kannalta. - Lehmä pääsee kunniasateeseen.
- Kaikki voittavat. - Taidat olla oikeassa.
- Se nauttii päivästään. - Hei, lehmä.
- Syön sinut suihini. - Kuuleeko se meidät?
Kuin ajan hiekat hampaani uppoavat selkälihaasi.
- Minun vaimoni. - Kuolen nälkään, Bob.
Kuka voisi syödä niin kauniin olennon? Häpeäisitte!
- Syöttekö purilaisia tänään? - En voisi syödä eläintä.
Meillä on pieneläintarha nimeltä Hanhiemon ale-eläintarha.
Hevoset vuohet ja lampaat, niistä syntyvät muistot armaat.
Se on eläinten turvakoti, jolla voi tienata.
- Kiitos asiakkaista, Randy. - Ole hyvä, Bob.
- Menen nukkumaan. Entä sinä? - Nukkumaan, sillä olen ihminen.
Varo, Muulissa! Ei!
Tuokaa syytetty sisään.
Niin niin. Puolustatko minua, Louise?
Tätä niin kutsuttua miestä syytetään-
- lehmien murhaamisesta 100000 purilaisen vuoksi.
Kutsun todistajaksi Muulissan!
Vastalause! Lehmä teeskentelee vammojaan!
- Voin todistaa sen. Koppi! - Hylätään.
Muulissa, onko sinut tappanut mies oikeussalissa?
Minä se olen! Minä vain teen purilaisia.
En halunnut lehmäntappajaksi.
Olen pahoillani.
- Hän nukkuu sikeästi. - Mitä tapahtuu?
Mene takaisin nukkumaan. Anteeksi.
Randy! Lehmäsi jäätyy kuoliaaksi!
Randy!
Varovasti. Peruuta.
Voi luoja! Se on lehmä!
Ette edes huomaa sitä.
Se oli jo tuollainen. Putsaan sen kyllä.
- Astukaa kauemmas. - Paras uni ikinä!
Pissataan lattialle! Kuka on mukana?
- Syökää, kun ruoka on lämmintä. - Joku on liian hyvä muroille.
- Hän yrittää tehdä vaikutusta. - Älä naurata.
Joku tietää, miten naarassonnia kohdellaan.
Bob, tämä tilanne tekee minut epämukavaksi.
Näin outoa unta ja ulkona satoi.
Minä näin unta, ettei naamani vieressä ole lehmän p-e-r-s-u-s-t-a.
- Tiedän, mitä tavasit. - "Persusta".
- Äiti. Persus. - Lopeta. Sanokaa hyvästit.
Lehmä menee kadulle, minne se kuuluukin.
Tietenkin. Heti aamiaisen jälkeen.
Lehmät eivät osaa mennä portaita alas.
- Mitä? - Lehmät eivät osaa mennä alas.
Olen kuullut tuosta. Hauska fakta.
Eivätkö lehmät osaa mennä portaita alas? Toivottavasti se ei ole totta.
Työnsit lehmän takalistoa puoli tuntia pyytämättä apua.
- Halusit omia takaliston. - Hei, Bob!
Mitä ihmettä? Mitä olet tehnyt Muulissalle?
- Se on täällä! Tulkaa hakemaan! - Linda.
Ei se ole täällä. Vaimoni on sekaisin.
Hän luulisi voittaneensa.
Entä sitten? Hoida lehmä ulos talosta.
- Hoida se pois. - Linda, älä.
- Tule hakemaan... - Ai tämä lehmä?
- Tein kylvyn sinulle ja Muulissalle. - Kuplia!
- En kylve Muulissan kanssa. - Jäljellä on kaksi päivää.
Kaksi päivää päättää, lähetätkö lehmän teuraaksi...
- ...vai myönnätkö tekopyhyytesi. - Mikä elokuva!
- Aikamoinen elokuva! - Ei se ole minun elokuvani, Teddy.
Seurataanko sinua kameran kanssa? Olet tähti mutta filmi ei ole sinun.
- Onnea matkaan. - Annatko allekirjoituksen?
- Haluatko riipustukseni? - Kyllä.
- Minnekö vain? - Ei, vaan viivalle.
Parasta tottua tähän. Päädyn elokuviin.
- Viivalle. - Eli minne vain?
- Allekirjoituksen kohdalle! - Kenelle omistan tämän?
- Mitä teet, Teddy? - Annan nimikirjoituksen.
Yhtä suurta perhettä.
- Eikö olekin mukavaa? - Ei.
Kakkaatko tänään minulle? Puhuisit nyt.
- Bob? - He pitävät toisistaan.
- Se on hyväksi Tinalle. - Rentoudu vain ja...
Kommunikaatio on tärkeää.
Hei, Muulissa. Vihainen ilme?
Olen ollut todella mukava ja tämä on kiitokseni?
Rakastin sinua kuin hevosta, lempieläintäni.
Lopetetaan ennen kuin sanomme jotain, mitä kadumme-
- kuten että hevoset peittoavat lehmät. Ikävää, mutta totta.
- Missä lehmä on? - Eli sonni?
- Älä unohda penistä. - Niin.
- Muulissa? - Lehmät osaavat mennä alas.
Tarvitaan vain villasukat, patja ja tahdonvoimaa.
- Et kai? - Tyttöystäväsi on köysissä.
Ei!
- Mikä isää vaivaa? - Hän kai vihaa talutusnuoria.
Muulissa varastettiin. Se ei ole kenenkään syytä.
- Paitsi Lindan. - Suojelin perhettäni ja mattoani.
Miten vain. Kuka varastaisi lehmän vaaleassa peruukissa?
Ehkä joku pervo.
Riitelin eilen Muulissan kanssa.
Kunpa voisin korjata tilanteen.
Et sanoisi noin, jos tietäisit, mitä se sinusta kakkasi.
- Hei, katsokaa tätä! - ...muistot armaat.
- Jätättekö sen liekaan yöksi? - Kyllä. Ei se haittaa sitä.
Voisimme peruuttaa perävaunun tänne.
- Aivan. Saisimme lehmän. - Niin saisimme.
Saisimme lehmän!
- Mikä läävä. - Tuolla se on.
- Hyvä luoja. - Lehmä, joka loikki yli kuun.
- Onpa kivaa. - Mennään hakemaan se.
Tullaan pimeän aikaan. Se on dramaattisempaa.
- Typerää. - Voin kuvitella pelastusoperaation.
Kuvaamme kaiken infrapunakameralla.
Älä nyt... Infrapunakameralla?
Tämä on hullua. Lasten pitäisi olla nukkumassa.
Infrapunakamera. Näytä hänelle.
- Miksi teet noin? - Lähetin merkin.
- Kiemurrellaan! - Olemme yhtä miestä!
Isä. Jos jotain tapahtuu, olen taisteluvalmiudessa.
Samoin. Janoan verta. Ja myös karkkia.
Kiitos, lapset. Hitto. En huomannut seisomismerkkiä.
- Anteeksi. - Tärvelit ryhmämme.
Olemme perillä. Mitä teemme nyt?
Avaamme portin. Se oli helppoa.
- Mitä luulette tekevänne? - Hyökkää, Gene!
- Lapset purevat sääriäni! - Hae Muulissa, Randy.
- Yläfemma, Bob. Teimme sen. - Yläfemma. Hyvää työtä.
Emme olisi pystyneet siihen ilman lasten puremista.
- Hän maistui puulta ja vuohilta. - Kolme, kaksi, yksi. Piip.
Lehmälaskenta päättyi, Bob. On aika päättää Muulissan kohtalosta.
Juuri nytkö? Mehän pelastimme hänet.
- Se voi joutua teuraaksi. - Murhaaja!
Lopeta kuvaus hetkeksi ja ole pelkkä ihminen.
Voitko itse lopettaa purilaisten valmistuksen ja olla ihminen?
- Syyllistätkö sinä? - Siitä elokuvassa on kyse.
Luulin meitä ystäviksi. Pelastimme lehmän yhdessä!
Ehkä aktivisteilla ei voi olla ystäviä pelastuksista huolimatta!
- Säälittävää, Randy! - Niin on!
Olipa täpärällä. Mitä tekisin, jos jotain tapahtuisi Muu...
En osunut siihen! Minä pysähdyin! Se on varmasti kunnossa. Se kuoli.
- Se varmaan sai sydänkohtauksen. - Ei.
Haen jotain autostani. Palaan pian.
Muulissa! Voi luoja! Älä kuole!
Älä kuole. Sano jotain! Katso, Louise.
Sydämen muotoinen kakka.
- Mitä hittoa? Minä en tehnyt tuota. - Minä pidän sen.
Oletko kunnossa, Bob? Näytät kalpealta.
- Olemmeko kuolleita? - Minä olen. Sinä pyörryit.
- Pyörryinkö? Kuinka noloa. - Vai niin.
- Minä en pyörtyile. - Minä olen kuollut.
Haluan, että teet jotain puolestani.
- Tee minusta purilaisia. - Mitä? En voi.
Siitä lähtien kun tapasin minut, purilaisten teko tuntuu kamalalta.
- Bob, olen kuohittu sonni. - Minä olen ukkomies.
Niin, minä...
- Sama asia, vai mitä? - Ajattele asiaa. Olen nauta.
Emme ole villioreja tai valaita, mutta haluamme olla erityisiä.
Sinä voit tehdä minusta ihmeellisen.
Kertooko alitajuntani sen, mitä haluan kuulla?
- Itse asiassa on. - Se toimii. Puhu vain.
- Suutele minua. - Ei, en voi.
- Voit ja haluat. - Nopeasti, koska jään velkaa.
- Ehkä ei pitäisi. - Varmasti pitäisi.
- Voi luoja, mitä minä teen? - Mitä teet?
- Suutelen kohta lehmää. - Niin.
- Oletko kunnossa, Bobby? - Mitä isä tekee suullaan?
- Onpa kiusallista. - Laittakaa huopa sen päälle.
- Maistuu hyvältä. - Lapset sisälle! Nyt!
Ennen Muulissaa pidin tätä vain naudanlihana. Olin hyvin väärässä.
Lehmät ovat kauniita olentoja hiuksineen ja pehmeine suineen...
Ne ovat myös naudanlihaa. Niissä on aivan kaikkea.
- Tekeekö tuo minusta tekopyhän? - Kyllä.
Ei tee, Randy. Tai jos tekee, kestän sen kyllä.
Saanko esitellä: sadastuhannes purilaisemme.
- Sadastuhannes purilainen! - Avaa banderolli.
- Bobin purilaispuoti, 100000! - Hurraa!
- Avaa banderolli. - Tässä tulee banderolli!
Nöyrällä mielellä kutsun sitä Lepää rasvassa -purilaiseksi.
Siinä nimittäin on melkoisesti rasvaa. Kiitos.
No niin, hautajaisväki! Biletetään!
Suomennos: Petra Rock www.sdimedia.com